Blodfjells gästbok.
Konstanse såg ut som en hagga som nioåring.
Konstanses födelseattest. Höger fot: 8 cm.
Vänster fot: 5 cm.
Mördaren lämnade olika stora fotspår på brottsplatserna.
Damen som går, men vem är den röde kungen?
Nu går vi ner till utredningsrummet och avslutar det.
Cris är Konrads son. Han är i maskopi med Konstanse.
Han är den röde kungen.
Konstanse såg oss med gästboken. De vet att vi har genomskådat dem.
Där! Ta den.
Freeze!
Jösses! Kan hon gå?
Men så mysigt! Ett julmirakel.
Det är på tiden att ni får veta hur allt hänger ihop.
Jag har precis avslutat det svåraste fallet som jag har haft.
Det råder inget tvivel om att Cris Soot och Konstanse Soot-
-har stått bakom de bestialiska morden.
Hur kan jag vara så säker? Fru Rullstol kan plötsligt gå.
Det är inget julmirakel. Det är en bluff.
På flera av brottsplatserna fanns de här.
Fotspår från en person med två olika skostorlekar.
Jag ber er att ta en titt på Konstanses fötter.
Två olika skostorlekar.
Cris, då?
Han stal fru Rognes universalnyckel. Det visste vi.
Men det var när vi hittade det här som det blev intressant.
Det var lätt att jämföra handstilen med en påskhälsning i gästboken-
-signerad Cris Soot.
Varför hota Timian?
För att Timian hade nåt som Cris, till varje pris-
-inte ville att nån skulle få se.
Det här är släktträdet.
Konrad har ett okänt barn.
Vem då? Jo.
Herren med den skitfula sammetskavajen.
Konrad erkände aldrig Cris som sin son-
-och fördelade arvet på oss.
Men enligt Cris sjuka tankesätt har han rätt till hela arvet ensam.
Därför dödade han andra arvingar-
-men han behövde en samarbetspartner.
Vem passar bättre än en rullstolsmissbrukande mormor?
Genialt, Cris! Men genialt nog för att lura Svein Soot?
Svaret är tydligt - nej!
Jag är ingen mördare!
Jag kan berätta allt, Svein!
-Säg inget! -Vi ville ha vår del.
Vi tänkte inte ta allt. Jag svär.
Ni har hamnat på villospår.
Konrad hade en son, men han såg aldrig dagens ljus.
Han miste honom och frun, stackarn.
Sen dess har han varit ensam och bedrövad.
Det saknas en bit för att Konrad rev sönder det.
Du har inte förstått nåt, kära mästarhjärna.
Vad håller du på med?
Du har rätt.
Vi har hamnat på villospår.
Dina skor är olika stora, men dina fötter är lika stora.
Hur förklarar du det, Konstanse Soot?
Eller ska jag säga Gudrun Flemmen?
Konstanse och Gudrun, påsken 1927.
Bortsett från Konstanses fötter var flickorna som två droppar vatten.
Men det var en sak till. Jag läser:
"Gudrun var tyvärr med om en fondueolycka på palmsöndagen."
"Hon fick brännskador på halsen."
"Nu mår hon bättre."
Därför ville du elda upp gästboken.
Det var det enda beviset på att du heter Gudrun-
-och har stulit Konstanses identitet.
Varken du eller ditt barnbarn Cris-
-är rättmätiga arvingar till Konrads förmögenhet.
Nu fattar jag ingenting.
Gudrun, vill du förklara?
Då måste vi långt tillbaka i tiden.
Till den tid när jag och den äkta Konstanse-
-var elever på Sankt Svithuns skola för aktade flickor.
Två rikemansdöttrar som snabbt blev bästa vänner.
Men min familj var bankrutt och gjorde allt för att dölja det.
Jag visste att vägen till fattighuset var kort för mig.
Så en dag, när skolan började brinna-
-såg du din chans att ta över Konstanses liv.
Jag behövde bara ta två olika skor och lystra till namnet Konstanse.
Föräldrarna tänkte aldrig på hur hon såg ut.
De upptäckte inte att det var en annan flicka som kom hem.
Jag fick lära mig att skriva med vänster hand, spela piano-
-spela bridge, jonglera, brodera...
Fasen vad många hobbyer hon hade.
Du hoppades att Soots familjeförmögenhet skulle bli din.
Tiden gick.
Jag fick offra mig för att inte bli misstänkt.
Alla i Soot-familjen har det genfelet.
De hamnar i rullstol när de fyller 60 år.
Du fruktade att nån skulle upptäcka att du inte var Konstanse.
Att varken du eller dina ättlingar var arvingar.
Bravo. Men vi har inte mördat nån.
Jaså? Fotspåren, då?
-Är de inte dina? -Jo.
Cris och jag var på flera ställen eftersom Konrad vägrade säga-
-var gästboken var. Den skulle hållas gömd till julafton.
Jag fick bokstavligen gå över lik för att hitta den.
Cris stal universalnyckeln, men det var för att hitta gästboken.
Varför hotade ni Timian?
Han upptäckte att jag kunde gå.
Om du berättar vad du såg-
-kommer jag att smälta dina dinosaurier till en svart boll!
Så det var dinosaurierna som han gömde i kistan.
När ni hade fängslat honom smög vi in en varning.
Men då levde han fortfarande. Vi har inte dödat nån.
Det enda vi ville var att se till-
-att mitt livsverk inte var förgäves.
-Vad mysigt med familjehistoria. -Jag behöver en drink.
Ni är kanske inga mördare, men ni är inga arvingar heller.
Det blir inga champagneshots från rumpan-
-på dina bögvänner på festerna nu.
Cris är ingen arvinge! Cris är ingen arvinge!
Vilken bra känsla! Jag har inte mått så bra sen fänriken-
-sög mig snustorr i sitt tält i Kabul hösten 2007.
Fy fan! Cris är ingen arvinge!
Naturligtvis. Jag har varit gift med en bög i 23 år.
Ja, eller hur?
Jack, kan du lyssna på mig?
Nu är vi skilda.
-Inget kan rädda oss. -Vad har jag gjort?
Det får du nästan försöka komma på själv.
Då blir det inget arv till dig heller, Jackie boy.
Det är inte helt korrekt, Cris.
En dåligt bevarad hemlighet-
-är att din pappa, Jack, hade ett förhållande-
-med sin bäste väns fru. - Nämligen din mamma, Liv.
Så ni är halvsyskon.
Se inte så förvånad ut, Jack. Du är fortfarande arvinge.
Om ni ursäktar mig ska jag ta ett varmt bad.
Hallå där!
Du är fortsatt väldigt misstänkt. Du går ingenstans.
Vart ska jag gå?
Ingen av oss kommer ju härifrån.
Konstanse?
Översättning: Marie Hansson www.btistudios.com